Айкидо речник
А
Агацу – победа над себе си. Според Основателя – Морихей Уешиба – истинска победа.
Ай – принцип на хармонията и обединяването, съюз, хармония.
Айки – хармонизиране в Ки сливане със силата на енергията на вселената, сливане на положителна и отрицателна Ки.
Айки Джинджа – Айки храм в Иуама, основан от Морихей Уешиба.
Айки–джуцу – бойно изкуство, първоначален вариант на Айкидо.
Айкидо – начин за постигане на хармония със силите на света, бойно изкуство, пътят на хармония с космичната Ки енергия.
Айкидока – човек, практикуващ Айкидо.
Айкикай – Айкидо организация, основана от Морихей Уешиба.
Айки-кен – Айки саблена техника, съобразена с принципите на Айкидо.
Айки наге – Айки хвърляне.
Айки Оками – Великия дух на Айки/Хармония/.
Айки отоши – Айки мятане/специфично за Айкидо/.
Айки победа – победа постигната чрез принципите на Айкидо.
Айкиран – въвлечен в Айки на противника.
Айкикен - начин на работа с меч в Айкидо.
Айкитайсо – упражнения за координация между дух и тяло.
Айханми – взаимно противоположна позиция, уке и наге, един срещу друг, всеки с един и същ крак напред.
Айханми катате дори – захват за едноименна ръка.
Аюми – ходене.
Аюми аши – изместване на основата, придвижване с предния крак, сочещ навън, придвижване с нормална стъпка.
Атеми – удар в жизнено важна точка от тялото.
Аши – стъпало, крак, стъпка.
Аши барай – блокиране на краката.

Б
Ба-джуцу – изкуството на езда.
Барай - помитане (думата се пише и произнася по този начин, в състава на съчетание от думи и не е на първо място, иначе се пише и произнася Хараи
Бен До Ва – глава първа на Шобогендзо, за значението от практикуването на дзадзен, от Доген/1200 – 1253 от н.е./.
Бо – дървена тояга, различна от т.нар. джо, обикновено 72 инча дължина.
Бодай шин – пробуденият или просветленият ум/дух; сатори.
Бо-джуцу – изкуството на боя с дълга тояга.
Бодхисатва – изживяване на Буда.
Бокен – дървен меч.
Бокен тори – саблена техника, отнемане на меч.
Бонно – пауза при психотехниките в Дзен.
Бонос – желания, илюзии. Желанието само по себе си е нещо естествено.
Бу – военен, отнасящ се до военните изкуства.
Бугейша – майстор на бойните изкуства.
Бу-джуцу – комплекс от бойни изкуства в средновековна Япония.
Будо – Път на усъвършенстване чрез овладяване Принципите и техниките на бойните изкуства.
Будо – военно изкуство. Пътят на самурая, по-точно се нарича Бушидо; будо е Пътят на битката.
Будока – човек, практикуващ Будо.
Буке - знатен самурайски род.
Бун бу риьодо – двойният път; комбинирано цивилно и военно образование.
Буши – японски феодален рицар, самурай.
Буши-до – кодексът на самурайската чест.
Бушидо – кодекс на честта на японските самураи, пътят на война.
Бушудан – свято място според будистката религия. Много често бушудан се изгражда и в доджото, като място за поклонение.

В
Ваза, Вадза или Уадза – техника.
Вакидзаши – къс меч.

Г
Гаеши/каеши/ - обръщане, контра (думата се пише и произнася по този начин, когато е в състава на съчетание от думи.
Думата има и значение, като  „ Каеши” обратно, връщане, отвръщане.
Гаке – закачане.
Гакудо-Йонджин-шу – определени моменти от метода, които да се следват при правилна практика; текст от Доген.
Гарами - ключ на свита ръка, с обвиване
Гатана/катана/ - сабя.
Гашо - положение за концентрация с хванати ръце
Гедан – област, отговаряща на долната част на корема, ниско ниво, ниско равнище.
Гедан тсуки - юмрук насочен към долната част на корема.
Гедан гаеши - кръгово движение с Джо към долната част на корема.
Генджокоан – коан/коана/ на действителността.
Генмаи – оризова супа.
Гери – удар с крак.
Ги – облекло за тренировка, пример: :"джудоги", "каратеги".
Гири – понятието за чест в Буши-до.
Гиьодо – верният път.
Гиаку – противоположен,обратен.
Гияку йокомен - страничен удар от срещуположната страна на противниковата глава.
Гиаку ханми – противоположно странична позиция/огледална/.
Го – пет
Гококу – съживяваща точка в месестата част между палеца и показалеца.
Гокьо – пети обездвижващ принцип (уде нобаши).
Го-но-сен – отнемане на инициативата при схватка.
Го-рин – петте връзки, петте пръстена.
Гошин-джуцу – самоотбрана.

Д
Даймьо – знатен феодал.
Даме – неправилен, лош.
Дан – степен, равнище.
Данкай теки ни – постепенно, разчленено действие стъпка по стъпка.
Де-ай – тайминг, контрол върху времевия континиум.
Джинджа – шинтуистки храм, свято място.
Джию ваза /Джу уадза – практикуване на техниките в свободен стил, серия от свободно комбиниращи се техники.
Джо – тояга, прът (размери около 128см.).
Джо-джуцу – изкуство на боя с къса тояга.
Джодан – област, отговаряща на главата и горната част от гърдите, високо ниво, равнище.
Джодан тсуки - юмрук насочен към областта Джодан.
Джодан гаеши - кръгово движение с Джо към областта Джодан.
Джодан но камае – позиция при която ръцете или оръжието се намират в горно положение.
Джо наге – хвърляща техника чрез джо.
Джо дори – отнемане на тояга, прът.
Джу – гъвкавост.
Джу – десет.
Джуджи – кръстосан.
Джуджи наге – хвърляне при кръстосани ръце.
Джуджи гарами – кръстосано усукване – преплетени накръст, хвърляне с кръстосани, заключени ръце.
Джудо – използване слабост или гъвкавост за преодоляване на силата на противника.
Джу-джуцу – изкуството на боя без оръжие в древна Япония.
Джу джуцу/джиу джицу/ - изкуството на гъвкавоста.
Джу-до – бойно изкуство и спорт, създадено от Джигоро Кано.
Джукен джуцу – изкуство за работа с байонет.
Джутте/джитте/ - оръжие, използвано от полицията в средновековна Япония, стоманен шип с кука отстрани.
Дзадзен – практиката на джен; седяща медитация.
Дзашин – бдителност, непривързващ се ум.
Дзафу – кръглата възглавница, върху която човек сяда за да практикува дзадзен.
Дзен – на китайски – “Чан”; “дхияна” на санскрит. Истинска, дълбока тишина. Концентрация, медитация.
До – Пътят, начин, метод, път.
Доги – униформа за тренировки.
Доджо – масто на Пътят, където се пракрикуват дзен медитация и бойни изкуства; място за пробуждане.
Дозо - моля, ако обичате.
Дока – песни, стихове за Пътя във форма 5-7-5-7-7.
Докан - пръстенът/ затворения цикъл / на Пътя; повторение, постоянна практика.
До киьо – преподаване на Пътят.
Домо аригато годзаймашита – поздрав при завършване на тренировката – много благодаря.
Дори – сграбчване, хват пример: уширо дори, ката дори.
Дошу – учител, майстор, който е в Пътя. Пазителя на пътя.

Е
Еби - лангуста, рак.
Его – малкото аз, собственическото, славолюбивото и ограниченото.
Ембукай - открита за публика демонстрация.
Емпи – удар с лакът.
Ери – горната част на Кейко Ги (кимоното), яка.
Ери тори – захват за горната част от яката на Кейко Ги.

З
За – седеж.
Зазен – позиция при медитация с кръстосани крака и изправен гръб.
Заншин – запазване вътрешното спокойствие, вътрешно равновесие.
Зарей – поклон в сейза.
За-хо – упражнения в седеж.
Зенго ундо – упражнения в две посоки.
Зори – тръстикови чехли, сандали.
Зуки /суки/ - благоприятна възможност.

И
Иай-до – изкуство за изтегляне на меча, път на отбрана с меч.
Иай-джуцу – изкуство на светкавично изваждане на меча от ножницата и нанасяне на удар.
Иие – не.
Иккьо – първи и последен принцип в Айкидо.
Ин-Йо – японско произношение на Инг-Янг.
Ирашаймасу – добре дошъл.
Ирими – влизане, основен принцип в Айкидо.
Ирими наге – влизащо хвърляне.
Исшин ден шин – от моята душа към твоята душа; директно, безгласно. Начин на предаване на знанието от учител към ученик.
Ичи – едно.

Й
Йайдо – път на овладяване на сабята.
Йаме – спри, също "яме".
Йи - будистки храм.
Йоко – страничен, отстрани.
Йокомен – странична плоскост, повърхност.
Йокомен учи – стрничен удар по окръжност, наклонен, диагонален.
Йонкьо – четвъртият ключ, техника за обездвижване (Текуби осае).
Йон дан – четвърти дан.

К
Каеши ваза – техника на смяна на ролите. Уке става тори и обратно. Форма на практикуване за напреднали.
Кай – организация.
Кайтен – ротативен, въртелив.
Кайтен наге – ротационно хвърляне.
Какарай гейко – групова практика.
Каке - изпълнение на хвърлянето.
Камае – стойка, поза; много важна в бойните изкуства.
Ками – божество според шинто религията, светът е изпълнен с ками, които участват в действията на овешките същества.
Ками - горен, над. Камидза – официалната страна на татами/ками=богове/.
Кан – клуб.
Канджи – идеограма; древна китайска писменост, възприета в Япония и сега значително опростена и в двете страни.
Кансецу-ваза – ключовета в джудо.
Кара – празен.
Карате – "празна ръка", форма на бой без оръжие.
Карате-ги – тренировъчен екип за карате.
Ката – рамо.
Ката – упражнения в бойните изкуства – форми.
Ката – "формата" на Будо.
Ката дори – хват за рамото.
Камае - начална отбранителна позиция.
Камае ваза – техника на обездвижване приковаваща долу към земята.
Ками казе - божествен вятър, воин-самоубиец в Япония.
Кара – празен.
Ката – рамо.
Ката - серия от движения, преподаващи форми и основни.
Катана – японски самурайски меч.
Катаме уадза - техника за обездвижване и контрол.
Катате – ръка/от лакътя до китката/.
Катате дори – хват на китката /директно/.
Катате дори рьоте мочи – захват на едната ръка с две ръце=мороте дори.
Катате коса дори – кръстосан захват на ръцете/лява с лява или дясна с дясна/.
Катате рьоте дори – сграбчване на китката с двете ръце.
Ката тори – захват, сграбчване на рамото.
Кацу – има три значения/произнася се еднакво/.
1.да побеждаваш;
2.особен вид силен крясък или вик, също като киай;
3.техника на оживяване или стимулиране на енергията.
Кацу жин кен – мечът, който дава живот, който спасява живота на някого.
Качихайаби – постигане на победа със скоростта на слънчевата светлина.
Кейко – това е работа, упорита тренировка, единствената тайна за постигане на успех в Айкидо.
Кейко ги - костюм от бял памучен плат за бойни изкуства.
Кемпо – вид китайско карате, шоринджи кемпо.
Кен – меч,сабя.
Кен-джуцу – техника със сабя или меч, в същото време се обозначава с това и Айкидо техника изпълнявана със сабя в ръка.
Кендо - /Пътят на/ изкуството на боравене с меча, Японска фехтофка с бамбукови мечове.
Кеншо – просветлени /виж мокусо или сатори/.
Ки – жизнена, духовна енергия. Духът – това е "Шин", а не "Ки". Тялото следва Ки, а Ки следва Шин.
Ки – невидима активност изпълнена с енергията на Космоса.
Киай – експлозивно отделяне на енергия във вид на звук при удар, насочване на енергията в дадена точка.
Ки-ацу – традиционна Японска система за оказване на първа помощ и реанимация.
Ки-гай-юку – енергията е избягала или изчезнала.
Ки-гай-юку – енергията е избягала или изчезнала.
Ки-но-нагаре – Водене потока на енергията.
Ки мусуби - обединяване на собственото Ки с това на противника.
Кимусуби – равно на ки но мусуби.
Ки но Нагаре – поток на духа /жизнената сила/.
Кимоно - традиционно японско облекло.
Кинхин – специална разходка, правена между два периода на дзадзен медитация.
Кихон – упражняване на основни техники.
Кихон ваза – основни техники, основи на Айкидо практиката.
Кихон но ваза – основни техники.
Киьодо - /пътят на/ стрелба с лък.
Киьосаку – дълга плоска пръчка, използвана от Дзен учителя или наставника дежурен в доджото, за събуждане или успокочване на учениците имащи трудности с позата си.
Ко – малко.
Коан – коана, първоначално, закон, принцип на управление, принцип на вечната истина, предаван от учителя.
Ко-будо – използване на земеделските сечива като оръжие на остров Окинава.
Кодо Саваки – 1880-1965, учителя на Тайсен Дешимату от когото последният получава приемственост и духовно посвещение.
Кодо - /пътят на/ ухание, миризми.
Когеки – атакуващ.
Кокоро – сърце, същност, психика.
Кокоро – точка за масаж, областа между ребрата под слънчевия сплит. Кокю – дишане, дъх, дихателна сила,
начин на контролирано дишане.
Кокю – дишане или тайминг.
Кокю наге – хвърляне с дихателна сила.
Кокю но хенка – движение на дъха, дихателна сила.
Кокю рьоку – мощ на дихателната сила, сила на дъха.
Коккьо ундо - /коккьо хо/ упражнение за дихателна сила.
Коккьо хо – учението, упражнение за силата на дишането в бойните изкуства.
Коми - срещу, против.
Контин – в дзадзен, състояние на сънливост или сънливост.
Косон – съживяваща точка близо до средата на стъпалото.
Коте – китка /външната част/.
Коте гаеши – завъртане навън на китката.
Коте мауаши – завъртане навътре на китката - виж Никио.
Коте хинери – извиване на китката - виж Санкио.
Котодама – езотерична практика за съединяване на силата на словото със звуковата форма.
Коши – хълбок, кръст, таз.
Коши наге - хвърляне през кръста.
Ку - девет.
Ку – пустота, същност без трайна събстанция. Също в Будизма, Невидимият, обща представа за Бога.
Куац – същото като киай, по-точно викът на майсторите Риндзай.
Куби – врат, шия.
Куби шиме – захват, стягане, душене на шията.
Куби дори - сграбчена шия, захват.
Кудзуши – принцип на изваждане от равновесие на противника.
Куден – устно напътствие, инструкции.
Кумиджо – техника с джо / тояга / - с партньор.
Куми-тачи – Основни форми работа с бокен срещу атака с бокен.
Куми-учи – схватка между двама противници.
Ку шин рию – школата, която учи как да се управлява ума.
Кю – ученик, степен под черен колан.
М
Ма-ай – дистанция между двама партньори /противници/.
Мае – напред.
Мае гери – удар с крак, преден фронтален.
Мае укеми – падане напред.
Мае хиджи ате – удар с лакът напред.
Макивара – тренажор за отработване на удари.
Мандала – образна картина на света в индуизма и будизма.
Мантра – магическа словесна формула.
Масакацу /масакацу агацу/ - истинска победа.
Мауаши – кръгов, дъговиден, сърпов.
Мейсо хо – упражнение /за/ медитация.
Мен – глава.
Менкьо кайден –  степен, сертификат за майсторство. 
Миги – десен.
Миги ханми - наклон, прегъване на дясно, дясна позиция.
Миги тенкан – въртене надясно.
Мидзу-но кокоро – "съзнание като вода", незамъгленост на съзнанието в психотренинга на бойните изкуства.
Микадо - японския император.
Мисоги – пречистване.
Морихей Уешиба – О'сенсей /създателят на Айкидо/.
Мокусо – медитация със затворени очи.
Мондо – Мон – въпроси, До – отговори, разменяни между учител и ученик.
Мороте дори – захват на китката с две ръце=катате тори рьоте мочи.
Му – частица за отрицание.
Муне - гръден кош.
Муне тсуки - юмрук насочен към гръдния кош.
Муна дори - хващане през гърдите (реверите).
Мушин – не-ум, без дйност на мозъка, без разсъждение.
Му шин рию – школата "не-ум" /кендо/.
Мушотоку – без желание за печалба или изгода.
Муне – гърди, в текста преведено като "ревер".
Муне тори – захват за ревера.
Муне тори шихо наге – хвърляне в четири посоки при захват за ревера.
Муне  цуки – удар в гърдите.
Мури – липса на ри.
Мусуби – съзидателната сила на съществуването, единството, символ на ин-янг са двамата партньори, да се съединиш с атакуващия.
Мушин – празно съзнание, ясно съзнание в дзен, незамътеност на съзнанието.

Н
Нагаре – поток, една от характеристиките на Айкидо е непротиводействие на движението.
Нагаре гаеши - да се направи удар напред и след това удар или мушкане назад в едно цяло движение .
Наге – хвърляне.
Наге ваза – хвърляния, хвърлящи техники.
Нагината – Японска алебарда.
Ни – две.
Нидан – втори дан.
Никкьо – втора ключова техника на приковаване към земята /обездвижване/ на китката /коте мауаши/.

О
О – голям.
Оби – пояс, колан.
Окуру - покана.
Омоте – стоя отпред, принцип в Айкидо /виж ирими/.
Омотокьо – религията, учението Омото в Япония. – "Учението за Великия Източник". Основано от Онисабуро Дегучи.
Онна - жена.
Онегайшимасу – поздрав при започване на тренировка "моля споделете".
Оренаите – несгъваемата ръка.
Осае – обездвижване.
Осае ваза – техники за обездвижване.
О'сенсей – велик учител, в Айкидо тази титла принадлежи на Морихей Уешиба, основателят на бойното изкуство Айкидо.
Отоши – събаряне.
Ошики учи – техника от дйто рию, Айки джуцу.
Отоко – мъж.

Р
Рандори – свободен спаринг.
Рей – поздрав.
Рензоку - продължение.
Ри – принцип.
Риай - връзката между начина на използване на Кен, Джо и Тайджуцу.
Рицуей – поклон от изправен стоеж.
Рию – "школа" или особено сближаване с традицията, между Учители и последователи.
Рио хиджи дори - хват за двата лакътя.
Риоката - двете рамена.
Риоката дори - хват за двете рамена.
Риоте - двете ръце.
Риоте мочи - хват с двете ръце за едната ръка.
Риоте дори - хват за двете китки. Роккьо – седем.
Ронин – странствуващ самурай.
Роши – Учител.
Рьоката – двете рамена.
Рьоте – двете ръце.
Рьоте дори – захват за двете китки.
Рю – школа.

С
Сабаки – движение, /тай сабаки/.
Сайо ундо – упражнение наляво и надясно.
Сакура - вишнево дърво.
Самадхи – "Зан Маи" на японски, перфектна, пълна концентрация.
Самурай - феодален японски воин.
Сампай – просване пред Буда или Учител, /ритуал/ челото на земята, дланите обърнати нагоре от двете страни на главата /символично, за да се приемат стъпките на Буда/.
Сан – три.
Сан - суфикс за господин, госпожа.
Сан До Кай – взаимопроникването /съюз на същност и явления/; един от основните текстове на Сото Дзен /8 век/.
Сан дан – трети дан.
Санкакутай – отбранителна позиция, стъпалата разположени под прав ъгъл.
Санкьо – трети контрол – върху китката /коте хинери/.
Санран – в дзадзен, състояние на прекомерно напрежение или възбуда.
Саншо – област от тялото в ляво от петия гръбначен прешлен.
Сатори – пробуждане за истината на Космоса.
Сейза – позиция на седеж.
Сейка но иттен – "единствената точка".
Сейка танден – център на тежестта на тялото, 2-3см под пъпа.
Семпай – ученик спрямо друг в процеса на обучение.
Сенсей – учител; този, който духовно ви направлява по Пътя /лит. "роден преди"”/.
Сесшин – период на интензивна дзадзен тренировка, един или повече дни на колективен живот, концентрация и тишина в доджото, с четири до пет часа дзадзен, редуван с разговори, мондо, ръчна работа /саму/, и хранене.
Сецзоку – връзка, последователност на движенията, продължителност, плавна сменяемост.
Соде - ръкав, страна.
Сото – външен, навън.
Сото – Дзен школа основана от Доген. Тя се различава от Риндзай по това, че дзадзен се практикува гледайки
в стената, коаните се използват не така системно, а дзадзен, практикуван толкова често, без да поставя за цел придобиването на сатори, всъщност означава сатори.
Субури – самостоятелна практика с кен или джо.
Сувари ваза – изпълнение на техники в сейза /седнало положение/.
Суми – ъгъл.
Суми отоши – ъглово събаряне.
Суриаши – плъзгане.
Сутеми-ваза – самопожертвователни хвърляния.
Сутеми – напускане на тялото.

Т
Тай – тяло.
Тай-джуцу – разновидност на джу-джуцу.
Тайджуцу - работа без оръжие срещу невъоръжен партньор.
Тай но хенко – тай но тенкан, завъртане тялото на 180 градуса.
Тай-сабаки – способ за маневриране, придвижване.
Тай чай рю – школа по кендо "напусни тялото".
Тай-чи – форма на бой без оръжие, служеща си със джижения и удари, практикувани от монасите в Китай.
Такемусу Айки – Основна теза, на която Основателят е държал много. В буквален превод "Безкрайната съзидателна сила на Айки". Това е мотото на Айкидо.
Тамбо – къса тояга.
Тамеши-вари – чупене на твърди предмети.
Танден – долната част на корема, където е съсредоточена жизнената енергия.
Танто – дървен нож.
Танрен учи - упражнение за развиване на бедрата (хълбоците).Обикновено се прави като се удря сноп пръчки с Бокен.
Танто дори – техники за отнемане на нож.
Татами – дебели рогозки направени от оризова слама. Те покриват пода на традиционните японски стаи и се използват като тепих във всички бойни изкуства.
Тачи – разсичане; с дъгият меч.
Тачи - прав, изправен, японски меч.
Тачи-ваза – изпълнение на техники от изправено положение.
Тачи дори – защита срещу меч.
Те – ръка.
Тегатана – ръка-меч – външният ръб на ръката.
Те-ваза – техники с ръка.
Текуби – китка.
Текуби коса ундо – кръстосване на китките долу.
Текуби осае – ключ на китката, приковаване на китката.
Текуби фури ундо – разтърсване на китките.
Тома - голямо разстояние.
Тенкай аши - завъртане на крака.
Тенкан – завъртане около оста.
Тенкан аши – завъртане с крак /на крака/.
Тенкан – завъртане, придвижване, преместване около оста на крака.
Тенкан ундо – крачка напред и завъртане около опорния крак.
Тенчи наге – хвърляне "небе-земя".
Теншин – движение, при което наге заема позиция на 45градуса от атакуващия уке.
Теншин рию – кендо школа.
Тори – отнемане, вземане, атакуване.
Тори - атакуващият (в Айкидо - Когеки). Тцуки – директен прав удар.

У
Уа-джуцу – една от разновидностите на джу-джуцу.
Уаза – техника.
Уде – ръка, предмишница.
Уде гарами – техника със сплитене на ръцете.
Уде кими наге – хвърляне посредством въздействие на лакътя.
Уде нобаши – ключ на ръката.
Уде осае – обездвижване на ръката, ключ.
Удефури ундо – люлеене на ръцете.
Удефури чояку ундо – люлеене на ръцете със завъртане.
Уке – този, върху когото изпълняват техниката.
Укеми – падане.
Уки - залитане, люлеене.
Ундо – упражнение /начин на изпълнение/.
Ура – стоя отзад, задна страна, гърба на Когеки.
Ура санкаку - задния триъгълник.
Учи – навътре.
Учи коми - удар със стъпка напред.
Учидеши – домашен възпитаник, обикновено ученик живеещ в доджото.
Учи кайтен наге – вътрешно влизане с въртеливо хвърляне.
Уширо – назад, гърба на Уке.
Уширо ваза – техники, изпълнявани от атака отзад.
Уширо рьоте дори – захват за китките отзад.

Ф
Фудо – непоклатим.
Фудо – неподвижен /фу – частица аз отрицание/.
Фудо чи чинмиьо року – тайнственият запис на неподвижната мъдрост.
Фудо шин – неподвижен дух-разум. Състояние на духовна концентрация, умът в това състояние е като повърхността на спокойно езеро.
Фукошидоин – асистент инструктор.
Фури кабури – движение на повдигане на меча преди разсичане. Прилага се в иккьо, ирими наге, шихо наге.
Фунакоги ундо – загребващо движение на ръцете.

Х
Хаишин – огъване.
Хаи – да.
Хакама – особен вид пола панталон.
Хамми – коремна област, жизнен център.
Хандачи – позиция на колене.
Ханменучи – мушкане в лицето.
Ханми – позиция, стоеж.
Ханми хандачи – позиция в която тори е седнал, а уке атакува от изправена позиция.
Ханния – върховна или трансцедентална мъдрост.
Ханния Харамита Шингьо – основната сутра на Сото дзен.
Хантай – противоположен, обратен, смяна.
Хапо – осем посочен.
Хапо гири – сечене в осем посоки.
Хапо ундо – упражнение в осем посоки.
Хара – коремът, по-точно центърът под пъпа, източник на физическата енергия, център на тежестта на тялото, втората чакра.
Харагей – изкуството на работа с хара.
Хассо – позиция с бокен или джо, при която от рамото става тяхното изнасяне нагоре или встрани.
Хассо гаеши - движение от основна стойка до Хассо позиция.
Хачи но джи - движение основано на формата на японския смисъл на числото 8.
Хей-хо – сливане с Природата, принцип във философията на бойните изкуства.
Хенка – джижение, промяна.
Ханка ваза – последователно изпълнение на различни Айкидо техники /една след друга, без прекъсване/.
Хидари – ляв.
Хиджи – лакът.
Хиджи дори – захват за лакътя.
Хиджи гарами – техника на обездвижване с ключ на лакътя.
Хиза – коляно.
Хинери – извиване, усукване.
Хисацу – поразяване на противника с първия удар.
Хитай – чело.
Хито е ми - да направиш тялото малко (Ура санкаку).
Хишириьо – да мислиш без мисъл; съзнание отвъд мислене.
Хо – упражнение, начин.
Хокиьо Дзан Маи – самадхи на безценното огледало или същността на Пътят; Основен Сото Дзен текст /осми век/.
Хомбу доджо – главната квартира – централното доджо на организацията Айкикай.

Ц
Цуги аши – стъпка, при която води единият крак, а другият го следва с плъзгяне.
Цуки-но-кокоро – "съзнание на луна", психологическо състояние в бойните изкуства.

Ч
Ча - граматически член.
Чадо - /Пътят на/ чайната церемония.
Чи - земя.
Чикара – сила,мощ.
Чинкон-кишин – успокояване на духа и възвръщане към състояние на просветленост.
Чокусен – директен, прав. Често се споменава в чокусен но ирими, което означава директно влизане.
Чудан – област от корема, отговаряща на слънчевия сплит.
Чудан тсуки - юмрук, насочен към слънчевия сплит.
Чушин – център, често се употребява като център на дадено движение.

Ш
Шизентай – естествена позиция.
Шикантаза – седене, и само това; концентриране върху практиката на дзадзен.
Шики – явления, съществуващото, видимият свят.
Шики соку зе ку, ку соку зе шики – явленията се превръщат в пустота, пустотата се превръща в явления.
Шикко – придвижване в сейза.
Шиме – душене.
Шин – дух – ум – вдъхновение – вятър – дъх – интуиция – душа - отношение.
Шин – съзнание, дух, сърце, също "кокоро".
Шинай – бамбуков меч за тренировки по Кендо.
Шин джин мей – Поеми вярата в духа, от Учителят Сосан /?-606н.е./.
Шин джин рю – школа по кендо.
Шинкен – вид сабя, олицетворение на вътрешна сериозност.
Шинкен шобу – дуел на живот и смърт.
Шинто – религия в Япония, предшествуваща по време и вървяща паралелно с Будизма; Пътят на Бог или боговете.
Ши сей – форма и сила на стойката.
Шихан – наставник, майстор, висока степен, учител с висока степен.
Шихо – приемственост, сертификат връчван от учител по време на церемония.
Шихо - четворен, четирипосочен, четириъгълен.
Шихо гири – сечене в четири посоки.
Шихо наге – хвърляне в четири посоки.
Шобогендзо – главният писмен труд /95 глави/ на Доген.
Шодан – първи дан.
Шоджин – първият период на трениране.
Шодо - /Пътят на/ калиграфия.
Шодока – песен за реализиране на Пътят; а също и основен текст /седми век/.
Шомен – фронтална страна.
Шомен цуки – фронтален удар, мушкане.
Шомен учи - фронтален удар срещу главата с Кен или ръка.
Шомен учи иккьо ундо – упражнение за предпазване на челото.
Шугио – ежедневно усилено трениране, което води до просветление и пречистване.
Шуто – разсичащ удар с края на ръката.

Ю
Юби – пръсти.
Юданша – практикуващ Будо на определена степен /черен колан/.
Я
Яме – спри.
Яри – копие.
Основните техники в Айкидо се правят без оръжие. Много голяма част обаче при правилната техническа и методическа тренировка трябва да се отделя в техниките с оръжие. При седмична програма те са минумум 2 тренировки с оръжие, а именно бокен, джо и танто. Включването на формите започва от низходящ към възходящ ред на сложност при движенията. О-Сенсей Морихей Уешиба е оставил наследство на формите с оръжие доразвити от неговите най-добри ученици. В началният си етапа на обучение те са: 

Джо субури - Jo Suburi Nijuppon 
Кен субури - Ken Suburi Nanahon 
Танто ката - Ju hachi No Tanto Kata 

Джо субури 

Цуки серии 
(Цуки Гохон) 

1. Чоку цуки - директен удар 
2. Каеши цуки - обратен удар 
3. Уширо цуки - заден удар 
4. Цуки гедан гаеши - директен удар, нисък удар 
5. Цуки джодан гаеши учи - директен удар, удар с високо сечещо разсичане 

Учикоми серии 
(Учикоми Гохон) 

1. Шоменучи учикоми - сечащ удар, със стъпка назад 
2. Рендзоку учикоми - последващ двоен сечащ удар 
3. Менучи гедан гаеши - сечащ удар, нисък удар 
4. Менучи уширо цуки - сечащ удар, заден удар 
5. Гяку йокомен уширо цуки - обратен сечащ удар, заден удар 

Катате серии 
(Катате Санбон) 

1. Катате гедан гаеши - единичен удар от ниско към високо 
2. Тома кактате учи - удар с голяма дистанция 
3. Катате хачи но джи гаеши - ударно въртене 

Хассо гаеши серии 
(Хассо Гаеши Гохон) 

1. Хассо гаеши учи - директно въртене в "осморка", сечащ удар 
2. Хассо гаеши цуки - директно въртене в "осморка" с връщане, директен удар 
3. Хассо гаеши уширо цуки - директно въртене в "осморка", заден удар 
4. Хассо гаеши уширо учи - директно въртене в "осморка , заден сечащ удар 
5. Хассо гаеши уширо барай (харай) - директно въртене в "осморка" , задно "подсичне" 

Нагаре серии 
(Нагаре Гаеши Нихон) 

1. Хидари нагаре гаеши учи (лява позиция) - "преливащо" сечене, сечащ удар 
2. Миги нагаре гаеши цуки (дясна позиция) - "преливащо" сечене, директен удар 

Джо субури за общо 20 на брой.В тях са включени всички основни движения с джо 

При базисното обучението в Айкидо използваме и 7 кен субури. Те са базирани на сечения и стъпки от кен каме, започващи от миги ханми кен камае. 

Кен субури 
Нана хон 
1. Ичи но субури (Шомен учи коми, зареждане и сечене в чудан кен камае). 
2. Ни но субури (Шомен учи коми, стъпване назад в джодан камае, хидари камае и стъпка със сечене в миги ханми камае). 
3. Сан но субури (Шомен учи коми, стъпване назад в гедан камае хидари камае и стъпка със сечене в миги ханми камае). 
4. Йон но субури (Шомен учи коми, стъпване напред и сечене 7). 
5. Го но субури (Сечене в хидари ханми, миги ханми 6). 
6. Року но субури (Шомен учи коми, цуки, в една и съща ханми). 
7. Нана но субури (Шомен учи коми, цуки, сечене в миги ханми, мушкане в хидари ханми).

31 Jo kata:
Start -  Hidari-ai-hanmi Hito-e-mi [vs Hidari-hanmi Tsuki-no-gamae]
1  Chudan Kaeshi-tsuki [vs Chudan Choku-tsuki]
2  Yoko-uke [vs Harai/Kaeshi-tsuki + Chudan Choku-tsuki]
3  Harai/Kaeshi-tsuki + Chudan Choku-tsuki
4  Yoko-uke [vs Choku-tsuki]
5  Migi-ai-hanmi Yokomen-uchi [vs Yokomen-uchi]
6  Hidari-ai-hanmi Gyaku Yokomen-uchi [vs Gyaku Yokomen-uchi]
7  Shomen-uchi | Yokomen-uchi 
8  Gyaku Yokomen-uchi
9  Ushiro-barai vs Migi-hanmi Shomen-uchikomi (1/2)
10  {Age-uchi/uke} vs Migi-hanmi Shomen-uchikomi (2/2)
11  Gyaku Yokomen-uchi
12  …
13  Choku-tsuki
14  Yoko-uke [vs Choku-tsuki]
15  Yokomen-uchi [vs Ai-hanmi Yokomen-uchi]
16  Gedan Ushiro-tsuki
17  Gedan-gaeshi [vs Migi-hanmi Shomen-uchi (Versuch)]
18  Harai [vs Hidari-hanmi Chudan Choku-tsuki]
19  Gedan Tsuki [vs Hidari-hanmi Yoko-uke]
20  Gedan Yoko-uchi
21  Gedan Ushiro-tsuki [vs Jodan Tsuki]
22  Jodan Tsuki [vs Migi-hanmi Shomen-uchi]
23  Harai [vs Hidari-hanmi Jodan Tsuki]
24  Chudan Choku-tsuki
25  Jodan Choku-tsuki
26  Gedan Ushiro-tsuki
27  Gedan-gaeshi [vs Migi-ai-hanmi Gedan-gaeshi]
28  Jodan Tsuki
29  … [vs Uke]
30  Chudan Choku-tsuki [vs Migi-hanmi Harai]
31  Yoko-uke + Gyaku Yokomen-uchi [vs Chudan Choku-tsuki]
Kata finish - 
Hidari-hanmi Hito-e-mi [vs Hidari-ai-hanmi Hito-e-mi]